Nikdy se nenarodilo v pořádku.
Můžeme to zkusit zase, ale ty musíš odpočívat.
- Paní Riverová... - Ale on je můj syn.
Paní Riverová.
Chci ho vidět!
Co jste s ním udělali?!
Chci vidět svého syna!
Paní Riverová, prosím...
Co jste s ním udělali?!
Dobře, postarám se o to.
Diego...
Slibuji. Slibuji.
Co to sakra je?
Snídaně.
Snažíš se mě zabít?
Potřebuju sílu pro práci.
Poslouchej, panzon, když budeš tak tloustnout,
tak tě to příště dostane do nemocnice.
Víš, že nevěřím v boha,
ale pořád mu děkuju každý den, že mi tě nechal v pořádku.
Hmm, skutečně?
Řeknu mu, že má dost co vysvětlovat.
Nadále se chystám přimět šťastného Rockefellera,
aby získal mou snídani před 21.
Uh-oh.
Frido?
Frido...
Jsi tady.
Opustila jsem ho.
A to byl jeho dárek na rozloučenou?
Měla jsem tam být pro tebe.
Jsi tady teď.
Má vždycky záchvat, když jí nechám uhynout sazenice.
Tak moc jsme se porvali.
Někdy...
někdy lituji, že jsem se s ní oženil.
Přemýšlím, jak jsem ji nenáviděl.
Když si uděláte navzájem dost škody,
tak začnete myslet tímto způsobem.
No, pak se nabaží a... já pečuji o její zahradu.
Duchu naší sestry, Matildy,
odpočívej v pokoji.
Ve jménu Otce, Syna a Ducha svatého.
Ámen.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé.
Buď království tvé,
jak v nebi, tak i na zemi.
Dej nám tento chléb vezdejší...
Viděl jsi mou práci.
Znal jsi mé politické přesvědčení, když jsi mě najímal.
Ukázal jsem ti náčrtky.
Konzultoval jsem je s tebou a tvým otcem.
Co jsi ode mě čekal? Řadu tanečnic?
Ne, ale ani jsem neočekával portrét Lenina.
Teď buďme upřímní.
Na náčrtcích, které jsi mi ukazoval původně,
to byl jsem anonymní dělník.
Přeměnil se do Lenina v jeho vlastní vznešenosti.
Ne, ty jsi ho přeměnil na Lenina,
protože se do nás trefovali v novinách!
Skutečně si myslíš, že má rodina
je ovlivněná novinářskými kachnami?
Bránil bych tě.
Budu tě bránit proti jakémukoli útoku,
protože ta práce je napínavá.
Jako vždy.
Ale portrét Vladimíra Lenina
urazí hodně lidí...
obzvlášť mého otce.
Vidíš, dostal jsi mě do hrozné pozice.
Tak tě žádám, abys změnil tenhle jeden detail.
To je proti mým zásadám.
Ano, tak si uprav své zásady tak,
abys přešel na naši stranu a jedl z našeho stolu,
takže doufám, že to znovu zvážíš
- Běž domů!
Běž domů!
Dostal jsi tam celý dav.
Polovina z nich si myslí, že jsi ďábel...
Druhá půlka, že jsi hrdina.
Řekni mi čestně, co si myslíš.
Když uléháš se psy, měl bys očekávat blechy. [asi nějaké přísloví]
Ne, vážně. Tohle mě doopravdy děsí.
Proč?
Protože se vlastně divím, jestliže má pravdu.
Možná jsem pošetilý, když tak moc riskuju.
Diego, nemůžeš prohrát.
Zapomeň na uměleckou bezúhonnost.
Namaluješ lepší než je tenhle, a uděláš další.
Ale cokoliv se stane, vyburcuje lidi.
Vyvolal jsi v nich zuřivost o jejich ideálech.
Na světě není žádný jiný malíř, který by to mohl říct.
Mohl by tu zítra chodit a strhávat to.
Měl bys pořád přesvědčovat.
Možná,
Nemůže utéct.
Diego!
Seňor Rivera.
Naposledy se vás ptám, jestli znovu zvážíte váš postoj.
Nebudu se dohadovat o mé představě.
V tom případě...
tohle je váš plat,
plně vyplacen, jak bylo dohodnuto.
A vaše služby nejsou nadále potřeba.
To je můj obraz!
Na mé stěně.
To je veřejná stěna! Ty hajzle!
Diego, vraťme se domů.
Frido, musíme bojovat s těmi hajzly.
Zbourali stěnu, ale ten obraz je pořád tady.
Namaluju ho znova a použiju svoje peníze!
Jaké peníze? Nemáme ani dost peněz, abychom se dostali do Chicaga.
Nejedeme do Chicaga. Oni tu zakázku zrušili.
Je čas se vrátit domů.
Co?!
S ocasem staženým mezi nohama?
Nepatříme tady.
Jsem unavená z těch lidí
a jsem unavená tím, co s nimi děláš.
Vidíš to?!
Hmm? Chceš se k tomu vrátit?!
Ano! Chci se k tomu vrátit!
Ahh.
Pracuju.
Vidím.
Přinesla jsem ti něco na oběd.
Doktor říká, že bys měl pro změnu jíst víc.
Puta madre!
Diego.
Tak to by stačilo.
Diego!
Diego, přestaň!
Lord X olotl...
kníže temnoty.
Ty jsi tady nejlepší kritik umění.
Jen ty vidíš, jakou sračku ze mě tahle země udělala.
Diego...
Potřebuješ pomoct.
Frido, proč máte s Diegem oddělené domy?
Protože jsme dva odlišní lidé,
ale naše láska nás svedla do jednoho.
Proto máme most.
Tím myslíš, že most je vaše láska?
Jo. Je to dobrá cesta, jak ho položit.
Pak proč je to takový malý most?
On nepracuje. Je nemocný.
Je v depresi.
Říká, že lidi v této zemi jsou jako osli,
ti jsou tak hloupí.
A ze všeho obviňuje mě, že chci, aby se vrátil zpátky.
To je směšné.
Stále jsi s ním šťastná.
Každý den se cítím tak zoufale.
Někdy myslím na to, že se vrátím zpět.
No, nevrátila ses.
A co práce?
Mohla bys mi pomoct organizovat Diegův ateliér.
Kde můžu začít?
Nešahej na nic.
Diego...
Neboj se. Je puntičkář.
Shh.
Běž si dolů hrát.
- Hned!
- Oh, můj bože.
Ay!
Moje zatracená sestra!
Ty jsi zvíře!
Zkurvysynu!
Frido... Fri...
Vypadni! Vypadni!
- Frido.
Frido.
Jsem bestie.
Ano.
J-j-j-já jsem idiot, ale to nic neznamenalo, Frido, nic to neznamenalo.
Frido, mluv se mnou!
V mém životě byly dvě velké nehody, Diego...
vozíček a ty.
A ty jsi zdaleka ta nejhorší!
Vypadněte!
Ven! Ven! Běžte!
Mám tu tři patra s krásnými schody,
nemůžu si dovolit žádný nábytek a v noci je tu zima.
Alespoň vím, kdo koho šuká v mém vlastním domě.
Diego ti nedává žádné peníze?
Raději budu chudá.
Byla to moje sestra...
ne nějaká modelka.
Má vlastní sestra.
Do hajzlu s ním.
Najdi si nějakou práci. Zaplať si svoje dluhy.
Prodám nějaké obrazy.
To nepokryje ani tvůj dluh v baru.
Ne, neubližuj mi... Miluju tvoje obrazy...
Nejsem si jistá, jestli bys měla počítat, že si s nima vyděláš na živobytí.
Jsou tvrdé, víš.
Myslím, podívej se na tenhle.
Co to sakra je?
To bylo na soudní listině.
Manžel bodnul svou manželku 22-krát,
a když se ho soudce zeptal, proč to udělal,
tak řekl, "Ale to bylo jen několik málo štípnutí."
Oh.
Mmh.
Kdo je to?
Duch Fridy Kahlové.
Oh...
Vzpomínám si na ni.
Jak se máš?
Osaměle.
Jen vy duchové mě navštěvujete v těchto dnech.
Takže...
jak se má tvůj Diego?
Nevím, proč jsem mu tak říkala.
Nikdy nebyl můj. A nikdy nebude.
Ale má se dobře. Maluje, tuším.
A ty? Taky maluješ?
Ano.
A chci, abys mi pózoval.
Nemusíš dokonce ani opustit tenhle dům.
Chci opustit tenhle dům.
Dobrá tedy.
Každý den budeme chodit jinam.
To zní dobře.
Můžeš namalovat kohokoliv jiného z rodiny. Malovala jsi někoho jiného z rodiny.
Ano.
Už je to dávno.
Připomeň mi, co jsem pak chtěla.
Chtěla jsi být sama sebou.
Frido...
Nikdy tě neměla ráda, víš.
Řekla mi, že bys mi přinesl jen starosti.
Je něco, co s tebou musím projednat...
Potřebuju se tě zeptat, zda pro mě uděláš laskavost.
Máš dost odvahy
přijít se mě zde zeptat, zda pro tebe udělám laskavost.
Ne, to není pro mě. To je pro Trotskyho.
Norové ho vyhnali,
a žádná jiná země ho nepřijme
a Stalin ho chce mrtvého.
Požádal jsem samotného prezidenta Cadenase.
Poskytnuli mu azyl zde v Mexiku.
Chci, aby jsi ho přivítala se mnou.
Nech ho bydlet v domě svého otce.
Vím, že je mnoho, o co žádám,
ale tohle je pro něj těžká změna.
A ty, Frido...
přineseš život a teplo do jakéhokoli místa.
V každém případě...
Trosky je velmi významný muž v obrovském nebezpečí
a my máme příležitost mu pomoct.
Ano, dobrá.
Takový rozruch.
Nerozumím...
takový rozruch kvůli filozofovi.
Velmi významný muž, tati.
Pravý revolucionář.
Je to důležitá služba, kterou děláme.
Když ho tak obdivuješ, proč mu neporadíš,
aby se nemotal do politiky?
Politika je zhoubná.
Dobrá rada, tati.
Jsem si jistá, že bude souhlasit.
Lituji, ale nebylo možné se s vámi setkat na vaši lodi.
Natalie a já jsme vám hluboce zavázáni
za vaši štědrost v těchto těžkých časech.
Vaše okouzlující žena,
udělala z poslední etapy naší cesty takové potěšení.
Vážně si ceníme
mít vás a vaší ženu v našem domě.
Ay, Diego, určitě jsou hladoví. Pojďte se najíst.
Děkuji.
Ne, je to pravda! Je to pravda!
Nemohl jsem tomu uvěřit! Ti lidi jsou hlupáci!
Křičí o Hitlerově útoku,
a-a-a pak pějí Stalinovi chválu.
Nejsou to ty samé bytosti?
Ano, ale ne úplně.
Samozřejmě, že jsou oba zrůdy,
ale Hitler je alespoň šílenec s vizí.
S vizí? On je šílený!
Jasně, že je šílený,
ale má schopnost mobilizovat lidské názory,
zatímco Stalin, je... je tak těžkopádný.
Je v tom brutalita,
ale když to úplně vynecháte,
tak Stalin není nic jiného než byrokrat
a to je to, co potlačuje naši revoluci.
Jsou stejní,
ale byli ovládnutí jen tím šílenstvím moci.
A mezi tím
budou sužovat kontinent.
Šílenství.
Ano... ale i výzva.
Podívejte se na nás... Mexičan, Ruska, Francouz...
v této skvělé nové planetě Rivera.
Řeknu vám toto, mí přátelé,
ze zkušeností z mého života,
nezdar a bolest
rozhodně předstihli triumfy.
Ale toto nemá jen nezničit mou důvěru...
mou víru v rozum, pravdu, v lidskou soudržnost...
ale naopak
musí mě to posílit.
Vidím ve vás naději světa
a z celého srdce vám děkuju.
Na zdorov'ya!
- Na zdorov'ya! - Na zdorov'ya!
- Salud! - Salud!
Představ si žít takový život...
s odměnou vypsanou na tvou hlavu... a zůstat tak chladný.
Ano.
Dobrou noc, Diego.
Whoo.
Oh, přestaň, Andre. Nesnáším lichotky.
Nezajímá mě to. Je to znamenitá, znamenitá práce.
Viděl jsi všechny ty, co si beru?
Samozřejmě. Říkám ji to pořád.
Julian Levy vzal pár jejich obrazů do New Yorku
a prodal oba dva,
a ona ještě prodala další čtyři tomuto umělci...
tomu gangsterovi.
Edwardu G. Robinsonovi.
Za 200 dolarů za kus.
Byl podveden.
Neměli bychom si pohrávat s nikým dalším.
Mé malé obrazy nemůžou nic znamenat pro nikoho kromě mě.
Přestaň!
Polož to!
Oni dali tašku před dveře! Hněte se!
- Pojďme dovnitř. - Hněte se!
- Dovnitř, rychle. - Není čas.
- Schovej ho! Pospěš! - Dovnitř. Všichni dovnitř.
- Vemte ho dovnitř! - Frido!
Frido, co to děláš!
Posvěceno buď jméno tvé...
Dávám vám pět vteřin, abyste odsud vypadli.
Jedna!
- Dvě!
V pořádku.
Omlouvám se za to.
To byla sestra mé matky
Co tím míníš?
Zanechali relikvie a kropili svatou vodou.
Myslí si, že je tenhle dům prokletý
a ty že jsi antikrist.
Chci, aby si o tom vážně přemýšlela.
Mohla bys být částí mexické výstavy v Paříži.
Co skutečně chci, je výstava v mé vlastní zemi.
Kterou ti můžou dát
jednou, až budeš slavná někde jinde.
Tvé obrazy by se měli vystavovat.
Takže, kdo se mnou vystoupí?
je to těžší, než si myslíte.
Ah, všechno je těžší, než si myslíme.
Já půjdu.
Jsi si jistá?
Jestliže to starý muž může udělat, proč ne mrzák?
Ne, ne, ne, ne. To je v pořádku.
Nemyslím si, že atentátníci čekají na vrcholku.
Vyzívám tě na závod.
Frido...
jak jste se zranila?
Stejně bych vám to nemohla říct příště.
Byla jsem pořezaná, přelomená a obnovená tolikrát.
Jsem jako skládací puzzle.
A všechny ty operace nadělaly více škody
než užitku, co vím.
Všechno mě bolí.
Ale ta noha... ta noha je nejhorší.
Ale jsem v pořádku.
Na konci svých dní
můžeme snést mnohem více, než si myslíme, že můžeme.
To je to, co miluju na vašich obrazech...
že nesou vzkaz.
Říkáte, že nikdo by se o ně neměl zajímat,
ale já si myslím, že se mýlíte...
protože vaše obrazy vyslovují, co každý cítí...
když jsou osamoceni v bolesti.
Možná.
Leone...
povězte mi o svých dětech.
Mé děti.
Věděli jsme, že dívky a jeden z chlapců byli zabiti.
Mysleli jsme si, že ten druhý je stále naživu ve vězení.
Ale pak přišel dopis.
Byl popraven také.
Všichni umřeli.
Odsoudil jsem svou rodinu...
tím, že jsem byl odsouzený.
To nesmíš říkat.
Ale je to pravda.
Stalin má více moci než jakýkoliv car.
Jsem sám s několika přáteli a žádnými prostředky
proti největšímu vraždícímu stroji na světě.
Takže co můžu dělat, jen stále pracovat... žít.
Nemůžeš si představit, jak jsem šťastný, že tu jsem,
a můžu vidět tohle všechno.
Je to poprvé po létech, co se cítím jako skutečný člověk.
V této knize, "Stát a revoluce",
Lenin očistil ze skutečné nauky Karla Marxe
všechny sporné součásti
uvedené sociální demokracií.
Johne, já sesbírám ze "sociální demokracie".
Frido.
To je ta kniha, o které jsem se zmiňoval.
Řekni mi, co si myslíš.
Děkuji.
Vrátím se za hodinu.
Ne, ne, ne, ne, ne. Takhle je to lepší.
Musíme vás přestat otravovat.
Nebudeme daleko, jen za rohem.
Chci, abyste znovu zvážili jestli budete v bezpečí.
Budeme více než v bezpečí. Věřte mi.
Do svidaniya.
Mnohokrát díky, můj příteli.
Brzy se uvidíme.
Natalie...
To nedává žádný smysl. Bylo to pro jeho vlastní dobro.
Nemyslí si, že to bylo pro jeho vlastní dobro.
Myslí si, že to bylo pro její dobro.
O čem to mluvíš?
Mluvím o někom,
kdo raději obětuje trochu svého vlastního pohodlí,
než by dále zraňoval ženu, která ho miluje.
Pomátla ses?!
Di do hajzlu, Diego.
Víš, jaké to může mít následky?
On se nebojí. Proč by měl?
Oh, panebože, Frido, ze všech lidí on, proč?!
Protože to chtěl.
Zlomila jsi mi srdce, Frido.
To bolí, že?
Ale proč?
To byl jenom sex, je to to samé, jako si potřást rukou.
Říkal jsem ti, kdo jsem byl, když sis mě brala.
Ano, říkal, a já jsem si tě stejně vzala,
a tys mi slíbil, že budeš věrný.
Byl jsi můj kamarád,
můj spoluumělec,
můj nejlepší přítel.
Ale nikdy jsi nebyl můj manžel.
Fridocho...
"Drahý Diego, jak se máš, panzon?
Proč jsi mi neřekl, že je Paříž taková noční můra?"
"Francouzi jsou nejdomýšlivější a nudní lidé na světě.
"Raději sedím na místě trhu v Toluce,
"prodávám 'tortillas',
"než poslouchat žvanění
umělecký kurev z Paříže."
"Není tam takový zájem
o výstavy jak sliboval Brenton."
"Mexičtí umělci tady nejsou nic než exotická kuriozita."
"Celkem, je to tu osamělé,
a dychtím po novinkách z domova."
"Diego, tenhle dopis je lež.
"Paříž byla pro mě to nejlepší.
"Ale bez tebe, to nic neznamená.
"Všechen ten hněv za těch 12 let, co jsme spolu, tak mě opustil,
"a opustila mě víra, že tě miluju víc, než sama sebe.
"A třebaže jsi mě tak moc nemiloval,
"miloval jsi mě alespoň trochu, že?
"Jestliže to není pravda,
"vždycky jsem doufala, že by tak mohlo být.
"Zbožňuju tě.
Frida."
Kolují zde fámy, že jsem chtěl Troskyho zabít.
Nedávno jsme se porvali, to je pravda, ale...
Možná mě zase zatknou.
Řekni to prezidentovi.
Ne.
Ne, jedu do Californie.
- Do Californie? - Ano.
A, Frido...
chci se s tebou rozvést.
Kvůli komu...
té americké herečce?
Proboha, Diego.
Ne, Frido, ne.
Bude to takhle lepší.
Bude lepší, když zůstaneme přáteli.
- Já nemůžu. - Můžeš.
Ve svém vlastním zájmu uděláš jen dobře.
Jsem na tebe hrdý. Nepotřebuješ...
To stačí. Když chceš jít, tak běž.
Poslouchejte mě...
Nezajímám se obzvlášť o pana Troskyho,
ale nemůžeme jen tak přejít, aby političtí uprchlíci
byli vražděni v naší zemi.
To nemůžem.
Ještě jednou, kde je váš manžel?
Nemám manžela.
Frido?
Oh, panebože.
Cristi.
Moc se omlouvám.
Oh.
To nebyla tvoje chyba. To byla moje chyba.
Neměla jsem tě nikdy zavést s ním do jedné místnosti.
Co uděláš, abys mě dostala odsud pryč?
Diego. Byl šílený, když to slyšel.
Zavolal hned presidentu Cardenasovi.
Ay.
Diego.
Ne tak moc.
Jak dlouho bylo tvé chodidlo takové?
Kdo ví? Dejme tomu, že to bylo na čas jedno neštěstí.
Jen mě vyléčte, ať můžu malovat, prosím.
Jsou zanícené.
Budou se muset odstranit.
Ale máte štěstí, nerozšířilo se to dále na nohu.
Zhubnul jsi.
Ah.
Ztratila jsi své prsty.
To je to, proč jsi tady...
abys mě litoval?
Jsem tu, abych viděl, jak se máš.
Jak se cítíš?
Unavená odpovídáním na tuhle otázku.
Jinak, blbě.
Jak se máš ty?
Jsem...
Jsem tady...
abych se tě zeptal, jestli si mě vezmeš.
Nepotřebuji zachránit, Diego.
Já jo.
Přišla jsem o prsty na jedné noze.
Moje záda jsou na nic.
Mám infekci v ledvinách.
Kouřím. Piju. Kleju.
Nemůžu mít děti.
Nemám žádné peníze a mám dluhy za nemocnici.
Možná bych tu neměla zůstat.
To je vlastně doporučení.
Frido...
Stýská se mi... po nás.
Říkají, že bys neměl věřit kulhajícímu psu
nebo slzám ženy.
Spletli se.
Cristino!
Dělej!
Aaah!
"Na co vás potřebuji, nohy mé, když mohu s křídly létat?"
Chci, abys spálit tohle Jidášovo tělo.
Nechci být pohřbena.
Strávila jsem dost času ležením.
Spal ho.
Frido...
Ne, nemyslím si, že jsem ještě Frida.
Myslím, že všechno z Fridy ze mě zmizelo.
Podívej se na to, co zůstalo.
Proč zůstáváš?
Jsi hloupá dívka.
Jsi šílený? Zakazuji ti to!
Přestaň s tím, Diego! Nemůžeš mě přinutit, abych zůstal!
- Oh, ano, můžu! - Dej mi to!
Ne, Frido!
Ne, byli jsme před tím se vším spokojeni!
Já půjdu, sakra! Vrať mi zpátky mou zkurvenou nohu!
Doktore, prosím, pomozte mi.
O co tady jde?
Řekl jsem ji, že by měla zůstat v posteli.
Žádala, abychom vás zavolali.
- Já jdu na mou výstavu. - Frido...
Čekala jsem na výstavu ve své vlastní zemi celý život.
Nechci ji propásnout.
Jestliže se zánět průdušek zhorší, může z toho být zápal plic.
Frido, za těchto okolností chcete opustit postel.
Přinesu ti všechny novinky, slibuju.
Cristino!
Tohle vychrtlé dítě s tím obočím
na mě pokřikovalo,
"Diego, chci ti ukázal své obrazy!"
Ale, ovšem, nechala mě sejít k ní dolů.
Udělal jsem to a nikdy jsem se nepřestal dívat.
Ale chci mluvit o Fridě ne jako její manžel,
ale jako umělec.
Obdivuji ji.
Její práce je syrová a jemná...
tvrdá jako ocel...
a něžná jako motýlí křídlo.
Milující jako úsměv...
krutá jako...
hořkost života.
Nevěřím...
že kdy před tím žena
umístila na plátno tak zoufalou poezii.
Zmlkni, panzon.
Kdo umřel?
Kde je hudba?
Vidíte, doktůrku, držím se vašich rad.
Neopustila jsem svou postel.
Frido.
Ay, doktore, když mi povolíte tuhle tequilu,
slibuji, že nebudu pít na svém pohřbu.
To je kšeft.
Na Fridu!
Jsi v pořádku?
Lehni si ke mně.
25 let spolu, můj Dieguito.
Frido.
Šťastnou stříbrnou.
Není to víc jak dva týdny.
17 dní.
Doufám, že smrt je vlídná, a nehodlám se nikdy vrátit....... Frida
Z angličtiny přeložil dejv (dejvuvmail@seznam.cz)...
sync by mofo